POSLEDNJI MAGNAT
Čekaću te tamo...
za oko jedan sat.
Možeš da mi veruješ.
Ah, signjora.
Grazie.
Ke koza?
Hajde. Hajde!
Kraj je suviše krvav. Izbaci jednu rolnu. - Dobro.
Signal je previše očigledan. Ubija iznenađenje. Skrati ga. - Ok, Monro.
Još nešto? - Želeo si da vidiš scenu na plaži iz "Dark Munlajta".
Tako je. - Ok, Džek.
Ne, ne, uopšte ne idi na njega, ostani na njoj.
On ti ne treba.
Ostani na njoj svo vreme dok silazi ka moru. Ona nas interesuje.
Sećate se scene iz "Reaching for the Moon",
kada B.B. Danijels istrčava iz kuće kraj jezera?
Ovde smo to snimili.
Ne, naravno, ne možete da se setiite. Premladi ste.
Ja sam ovde još od nemog filma. Sve sam ih poznavao.
Jeste li znali i Kejston Kopse? - Sve do jednog!
Strašni momci!
Pssst.
Ovo je bila garderoba Mine Dejvis.
Ovde joj je pozlilo pred smrt...
u ovoj sobi.
To je ona.
Bila je lepotica.
Bila mi je velika prijateljica.
Sećam se da smo trebali da zovemo njenog muža.
Lično sam ga pozvao.
Dobro se sećam tog poziva.
Rekao sam, "Gdine Star...
Vašoj supruzi je pozlilo."
Rekao je, "Odmah dolazim."
To se sve ovde događalo.
A ovde je bio gdin Star kad sam ga zvao.
Upravna zgrada.
On je još uvek tu. Tamo je negova kancelarija.
Oh...
Bože, kako je veliko! - Veliko je, naravno.
Nema većeg studija na celom svetu.
Kako su snimili zemljotres u San Francisku? - Zemljotres?
Pa, postoji više načina da se snimi zemljotres.
Kao prvo, možete ljuljati kameru.
Razumete?
Ili, ako ste u sobi, možete da ljuljate ceo set.
Mislim, možete ljuljati sobu. Onda ubacite unutra mnogo prašine...
Halo. Ne, nisam spavala.
Kad stižeš kući?
Dobro sam. Nedostaješ mi, to je sve.
Ona je kod svoje bake. Dobro je.
Nikao joj je zubić.
Kako je bilo? E, baš lepo.
Kad dolaziš kući?
Dobro. - Divna beba.
Hoćeš da se nađemo?
Sledeći put idem sa tobom. - Hajde, hajde!
I tako mi duguju malo slobodnih dana u klubu.
Užasno je dosadno bez tebe.
Da, i ja tebe. Ćao, dušo.
Hoćeš da odem? - Da!
Ne.
Seci!
Bilo je stvarno dobro.
Mislim, baš dobro. Donesi mi pretraživač.
Aspirin, gdine.
Bilo je stvarno, stvarno dobro!
Ozbiljno misliš? - Bilo je apsolutno sjajno!
Bilo je zaista predivno! - Bilo je usrano.
Opet počinje, Bili. - Slušaj, Didi,
moram ti reći da je bilo izvrsno.
Bilo je bedno. Bilo je izveštačeno.
Nisi primetio?
Hoću da ponovimo. - Nikad to nećeš uraditi bolje.
Znam da mogu da uradim tu scenu.
Hoću da to ponovim. - Meni je bilo dobro.
Molim?
Didi... veruj mi.
Hvala.
Spremna sam.
Šefe?
Hajde da ponovimo.
Idemo ponovo. - Kučko.
Tišina tamo, do đavola!
Tišina! Tišina, do đavola!
Laku noć, Frenk. - Laku noć, Brajan.
Laku noć, momci. - Vidimo se sutra, Henk.
Laku noć. Ćao. - Vidimo se sutra.
Volim ga. On je genije.
U njega sam uvek imao puno poverenja.
To znaš.
A šta je sa mnom?
Njujork me je zaboravio. - Ne, ne...
Njujork me je zaboravio. Hoćeš li da čuješ zašto?
Zato što sam suviše darežljiv. To mi je u krvi.
To im život čini suviše lakim.
Znaš li ti šta sam ja?
Ja sam pouzdan oslonac na kome leži Monro Star.
Ja sam mu lojalan, lojalan sam i Njujorku.
Njujork zna da si mu lojalan... i Njujork te zbog toga poštuje.
Onda bi i Njujork trebao da bude lojalan. - Njujork jeste lojalan.
Kome? - Tebi.
Jedino što tražim je priznanje. - Pa i imaš ga.
Želim da ga vidim. Želim da ga vidim ovde, na ovom stolu.
Želim da ga osetim.
Hoćeš da prekineš?
Vidiš li to kopile sa mojom ćerkom? - Ko je on?
Neki prokleti pisac.
Znaš, jutros sam sišao do zgrade sa piscima.
Stajao sam tamo i posmatrao ih 15 minuta.
Za to vreme dvojica nisu napisala ni retka.
Možeš da uđeš. - Hvala.
Ćao.
Jesi li ti glumica?
Ne, ja sam samo tatina ćerkica!
A šta ste vi? - O, ja sam samo advokat
iz Njujorka. - Ona je prepametna da bi bila glumica.
Sledećeg juna će diplomirati na Beningtonu
Svejedno, volim glumce.
Ne treba mi sve to. - Naravno da ti treba.
Šta ti je, nije ti dobro? - Nije mi baš najbolje.
Hoćeš bikarbonu?
Osećam neku malaksalost. - Evo.
Šta si radila sa tim piscem? - On je okej.
Nemoj se zbližavati sa piscima.
Bože!
Sesilija, jesi li dobro?
Star!
Brejdi! Brejdi!
Halo? Daaa.
Jesi li dobro? - Šta se desilo?
Bože! - Imali smo zemljotres.
Monro, javi se.
Da, odmah silazim. - Robi!
Daaa! - Pukla je!
Pukla je skroz do dole... - Idi, pomozi tamo!
Hajde! - Je l' odande dolazi?
Da, to je to. Pogledaj vodeni toranj.
Osvetli ga. - Osvetli tu cev što je pukla!
Gde je ventil, Robi. - Znaš li gde je ventil?
Robi, snimaju u 17 i 24.
Vidi da li su prolazi dobro zatvoreni?
Poplavljeno je i francusko selo. - Uzećemo pumpe iz tankova sa scene 9.
Ok. - Robi, treba nam još ljudi.
O, Bože, ta glava nam treba sledeće nedelje.
Donesite pumpe sa scene 9!
Pazite na te kablove! Vadite kablove iz vode!
Dobro, drži, tako...
Izvini.
Ušle smo za kamionima.
Dobro veče, gdine. - Dobro veče, Kino.
Da li je sve u redu u studiju, gdine?- Jeste.
Jeste li za čaj? - Ne, hvala.
Da pogasim svetla? - Da.
Dušo, stigla sam kući.
Da. Da.
Rekoh ti, neko od njih je odneo srebrni pojas.
Kako se usuđuješ da me to pitaš?
Ne, ne znam ko ga je odneo. Dobro.
Nađi dežurnog policajca.
I kaži Robinsonu da me pozove čim ustane.
Koji, Monro? - Uzmi šesticu.
Ne, čekaj, da vidim još jednom. - Idemo ponovo, Džek.
Scena 24, 5. put.
Akcija!
Da?
Našao si ime? Odlično, odlično.
Pa, ne, neka svako uzme ime, i probajte da nađete u knjizi.
Ok? Odlično odrađeno.
Ćao.
Hoćeš večeras na bal sa mnom? - Kakav bal?
Bal scenarista... dole u Ambasadoru.
Ah, da. Ne, mislim da neću.
Možda ću navratiti kasnije.
Pa...
I, kad se vraćaš na koledž? - Tek sam došla kući.
Imaš slobodno celo leto.
Žao mi je. Vraćam se što pre budem mogla.
Pa, zar ne želiš to?
Ne znam.
Prilično sam obrazovana.
Možda bih trebala da se udam. - Pa, ja bih te oženio.
Usamljen sam, ali... suviše sam mator i umoran da preduzimam bilo šta.
Preduzmi mene. - Molim?
Preduzmi mene. - A, ne, Sesilija.
Odavno te poznajem. Nikad o tebi nisam razmišljao na taj način.
Ne koristiš tu liniju ove godine.
Molim? - Ništa.
Da? - Gdin Star i gdin Rodrigez
još uvek čekaju da vas vide. - Ah, da. Pošalji ih.
Izvini. Ovi glumci...
Jesi li nogom pritisnuo taj biper? - Da.
Naravno da nisam. - Ali ćeš igrati sa mnom na balu.
Naravno da hoću.
Zdravo, Monro.
Zdravo! - Kako si?
Divno, stvarno sjajno. - Baš dobro izgledaš. - Hvala.
Morao sam da te vidim. Sedi.
Pa... u čemu je problem?
Gotov sam. - Gotov si?
Kako misliš, gotov sam? Jesi li video Varieti?
Tvoja slika je još iznad bioskopa Roksi. 37 hiljada prošle nedelje u Čikagu.
Znam.
To je tragedija.
Ja sam u tragičnoj zbrci. To je...
O čemu ti pričaš?
O Ester i meni.
Volim je. Ona mi je žena.
Da? - Ali ja sam gotov.
Mrtav sam.
To je propast...
Šta je propast? - Ja sam gotov.
Stidim se da idem u krevet sa ženom.
Znam da je Kišni dan zaradio 25.000 u Des Moinesu
i oborio sve rekorde u Sent Luisu,
a u Kanzas Sitiju je napravio 27.000. - Kanzas Siti.
Ali ja sam ovde, bojim se da idem u krevet sa rođenom ženom,
ženom koju volim.
Zato sam došao kod tebe, Monro.
Bio sam i kod doktora.
Išao sam i u javnu kuću.
Da? - I ništa. - Ništa?
Pa sam... pa sam došao kod tebe.
Pa, jesi, vidim.
Mislim, obojica smo stigli niotkuda i ni iz čega, zar ne? - Tačno.
Šta si ti bio, kurir? - Tačno.
Ja sam raznosio bakaluk. - Da.
Ovo je Amerika. Pogledaj gde smo sada.
Mislim, pogledaj ovu kancelariju, vidi sebe.
Obojica smo stigli niotkuda. Zato mogu da pričam sa tobom.
Razumem.
Pa, kako je Ester? - Ona je najbolja devojka na svetu.
Ona mi je žena. - Pa dobro, sve znam.
Mislim, ona me voli. - Pa znam, znam.
500 devojaka iz srednje škole je promarširalo pred mojom kućom.
Ja sam stajao iza zavese i gledao ih. Nisam mogao da izađem.
Mislim, kad bi znale...
kad bi moja porodica znala... gledam sebe na ekranu
i povraća mi se!
Pogledaj me. U redu, ja sam velika zvezda,
ali ono šta je zaista veliko kod mene
je da sam velika zvezda sa velikim fan klubom...
koja istinski voli svoju ženu. - Da, znam.
Pa zašto mi se onda dešava ta svinjarija? Shvataš šta mislim?
Svakako, svakako.
Zato sam došao kod tebe.
A, da, vidim. - Samo odigraj onako kako sam ti rekao.
Onda u redu. - Hvala, Monro.
Hvala.
Stigao je doktor.
Ćao, doktore. - Hajde, uđi.
Kada ćeš već uzeti taj odmor?
Uskoro. - Kad?
Pa, za pet ili šest nedelja.
Da li uopšte spavaš? - Oko pet sati.
Trebali ti još pilula? - Ne, dobro sam.
Imaš li... bolove?
Pomalo.
Pisci se nikad neće sindikalno organizovati. Znaš li zašto?
Zdravo, Monro. - Gospodo.
Monro.
Kako ste? - Dobro.
Baš sam objašnjavao kako pisci nikad neće napraviti sindikat.
Znate zašto? Jer se međusobno mrze iz dna duše!
Prodali bi jedan drugog za novčić.
Onaj gdin iz Njujorka izgleda kao prilično sposoban za to...
onaj što hoće da se vidi sa mnom. - Kako se zove?
Brimer.
- Komunista.
Misliš pravi komunista? - Da, svakako, pravi.
Mislim, neki od tih momaka su samo šaljivdžije
koje sebe nazivaju komunistima. A uglavnom su pederi.
Postoji i drugi aspekt, naravno. - Pa...
saznaću sledeće nedelje. - Dobro bi bilo.
Poslednje što nam sad treba je štrajk pisaca.
Krećemo sa produkcijom 16 filmova.
Izaći ću na kraj s njim. - Monro može da izađe na kraj s njim.
Monro može da izađe na kraj s bilo kim. - U svakom slučaju, većinom su pederi.
Postoje i drugi aspekti, naravno.
Monro, reci mi, šta ti misliš o ideji
da uradimo Manon sa srećnim krajem, a?
I bez hepienda je zarađivao novac već vek i po.
Šta ćemo sa južnoameričkim filmom?
Idemo dalje s njim. - Sa istim budžetom?
Probio je plan. - Sa tim budžetom, nemamo šanse.
Šta vi mislite, gdine Markus?
Monro je naš genije produkcije.
Računam na njega i potpuno se oslonite na njegovo mišljenje.
Završni račun prošle godine pokazao je profit od $27 miliona.
Sve zahvaljujući njemu.
Znaš li ko mu je prvi rekao da si genije?
Pogodi. - Ti.
Tako je. - Baš lepo od tebe, Pet.
Ne, ne. Divim se čoveku, tako kažem.
Hoću da ceo svet zna. Moguće da je tako zato što sam Irac.
Irci su srdačni ljudi. - I Grci su takvi.
Hoću da kažem, pokušaj da mi nađeš Grka komunistu. Nećeš naći ni jednog.
Ali zato sada tamo nemaš ukupno ni 2 milona $.
Ne zaboravi, u sred smo depresije. - Znam to.
Mislim da možemo računati na 1.250.000 $ sa turneje,
možda 1.500.000 $, i još 250.000 $ iz inostranstva.
Ali imaš budžet od 1.750.000 $,
a kažeš da očekuješ manje od toga bruto.
A gde su kopije i reklama? - Distribucija košta.
A kamate... a neki profit?
Nisam čak siguran da ćemo dobiti milion bruto.
Za vas, gdine Star. - Hvala.
Da. Zdravo, Robin.
Dobro.
Da, ostavi broj kod gđice Dulin. Zvaću kasnije.
Znaš, ja sam prilično nov u ovome.
Ako te dobro razumem, ti očekuješ
da ostaneš kratak 500.000 $ u odnosu na budžet?
To je kvalitetan film. - "Kvalitetan film".
Šta smo, do đavola, mi?
Već 2 godine igramo na sigurno.
Vreme je da napravimo i film od kog ne očekujemo zaradu.
Pol Brejdi uvek govori na večerama Akademije
da imamo i određenu obavezu prema publici. Ok.
Dobra stvar za kompaniju je
da uloži u film koji će izgubiti novac... Otpišite to kao dobru volju.
Gospodo.
Hvala.
Čoveče.
Gdine Star!
Gdine. - Da, Vajli.
Idete negde? - Na scenu 4.
Slušajte, da li ste pročitali moj scenario? - Da, jesam.
Pa, šta mislite? - Mislim da je zanimljiv.
Otkud to da na njemu imate još dva pisca? - Ko vam je to rekao?
Oni su moji prijatelji. Oni nisu znali da sam ja radio na tome.
A ja nisam znao da i oni to rade. Tek jutros smo svi saznalii.
Žao mi je. Šta možete? Takav je sistem.
Vi ste smislili taj sistem. - Vi ste izmenili lik devojke.
Menjanjem devojke, izmenili ste celu priču.
Kako? Kako sam izmenio prokletu devojku?
Nisam zainteresovan za vaše fantazije. Edi.
Edi! - Zdravo, Monro. - Ćao.
Slušaj, dva čoveka su na prvom gledanju
primetila da je Morganu skoro pola filma otkopčan šlic. - Šta?
Oh, to je verovatno samo par sekundi,
ali hoću da pregledate film sve dok ne nađete te scene.
Uzmi nekoliko ljudi sa sobom. Neko će to naći. - Svakako, pobrinuću se za to. - Ok.
Ćao, Kuki.
Ti si joj dao tajni život. Ona nema tajni život.
Napravio si je melanholičnom. Ona nije melanholična.
Gdine Star. - Otkud znate?
Zato što sam tu knjigu platio 50.000 $, i zato što ja to tako vidim.
Gdine Star. - Hvala.
Ako poželim da snimim komad Judžina O'Nila, ja ću ga kupiti.
Devojka je pojam zdravlja, vitalnosti, ljubavi.
A vi ste je učinili kurvom.
Sada na tome možete raditi sa Bet i Čarlijem, ili ću vas skinuti sa posla.
Od vas zavisi.
Pa, kakvu devojku hoćete? - Perfektnu.
Bože!
I ja sam se vama uvek divila.
Jesi li sinoć nosila srebrni pojas?
Da, jesam.
Drago mi je što smo te doveli.
Nije izgledalo da ćemo nastaviti.
Stvarno?
Ko ste vi?
Ja sam Monro Star. Voleo bih da se vidimo.
Postoji razlog. - Kakav razlog?
Pa, želeo bih da porazgovaramo par minuta. - Da me ubacite u film?
Ne, nisam to hteo. - Kada?
Večeras. - Gde?
Može kod vas? - Ne.
Negde van.
Da se nađemo negde u 9:00.
Bojim se da to nije moguće.
A sutra? - Ne, ne, ne.
Ok, večeras u 9:00.
Na uglu ulica... Vebster i Park?
Važi. Trebam li da nosim srebrni pojas?
Da.
Zdravo, Monro. - Kako je?
Bože! Drago mi je što si sišao.
Prestara je za mene.
Pogledaj ko je to.
Zdravo.
Ej, sklanjaj te fotografe od mene!
Mogu li? - Ne, hajdemo.
Ti ljudi iz novina. - Kako si?
Ja sam prokleta, pa zato imam sve te probleme
sa jebenom frizurom. - Ma, ne brini za to.
Izgleda k'o morska trava. Koriste pogrešan šampon.
Pokušavaju da me sjebu, te kučke. Na moju reč od...
Koristimo njen omiljeni šampon!
Oh, dušo, oprosti mi.
Niko me ne voli. - Ja te volim, Didi.
Kako ti izgledam?
Kako ti izgledam na platnu?
Bićeš divna. Ti si sjajna glumica.
Zar nije užasna kučka?
Ti ne umeš da izađeš na kraj sa njom.
Treba to da prekinemo, Red. - Film?
Ne. Ubaciću Dadiča.
Probaćemo nešto drugi put.
Hoću li bar završiti tu scenu?
Sad se radi. Dadič je tamo.
Šta je, do đavola, on...? - On je uleteo kad smo mi izašli.
Sinoć je pročitao scenario. - Ti, kopile.
Čuj, nisi se ni približio njenim mogućnostima.
A moj sako? Ostavio sam ga na setu.
Evo ga.
Ok, to je to.
Da? Gdin Brejdi je.
Da. - Monro, upravo smo imali poziv iz Njujorka... urgentan.
Imaš li minut? - Ne, moraće to da sačeka do jutra.
Možemo i mi da dođemo do tebe. - Samo mi treba... - Ne sada.
Ćao.
Gde idemo? - Ne znam.
Hoćemo u hotel? - Ne, odvešću te kući. Gde stanuješ?
Odvešćeš me kući? - Aha.
Ne žurim.
Šta ti je?
Ne dopadam ti se?
Mislila sam da ti se dopadam.
Bio sam glup. Sinoć mi se učinilo
da si ti pljunuta kopija nekoga koga sam poznavao.
Bio je mrak, a svetlo mi je išlo u oči.
Stvarno? - Aha.
To je smešno. - Kojim putem?
Vestvud.
Ja sam glumica.
Biću glumica.
Čuj, stani ovde na trenutak, molim te. - Rekla si do kraja ulice.
Jesam, ali hoću da staneš ovde na minut, molim te.
Sačekaj sekund.
Ketlin? - Edna?
Vidiš ga? Tamo je.
Ko je on? - Mislim da si ti ta
koju je želeo da vidi. Meni je telefonirao.
Bojim se da smo bili malo neprijatni u studiju.
Nismo tamo imale posla.
Nadam se da ćete obe doći da napravimo mali obilazak...
studija.
Ko ste vi?
On je producent. On nas je pomešao.
Pozovite me, hoćete?
Laku noć, gdine Star.
Laku noć.
Vi ste Irkinja.
Dugo sam živela u Londonu.
Mislila sam da nećete primetiti. - Oh, da.
Živeli ste se u Londonu? - Da.
Došla sam odande pre nekoliko meseci.
Jeste li hteli mene da vidite, ili Ednu?
Napravio sam glupu grešku. Mislio sam da ste vi nosili srebrni pojas.
Nisam ja. - Ne, ali ste vi ta koju sam hteo da vidim.
Zaista? Zašto?
Podsetili ste me na nekoga.
Dakle vi ste gdin Star, producent?- - Aha.
Pretpostavljam da vas devojke jure
da ih ubacite na film.
Odustale su.
Jeste li želeli da mene ubacite na film? - Ne.
Dobro.
Osećam se kao da nogom držim vrata.
Kao inkasant.
Izvinite, ne mogu da vas pozovem da uđete.
Pa...
Je li to sve?
Stvarno se nadam da ćemo se ponovo sresti.
Bilo bi mi žao da ne bude tako.
Dobro veče, gdine. - Dobro veče.
Hoćete li puštati film večeras?
Ne.
Da ugasim svetla? - Da.
Sedite, gdine Zdravosli.
Ne mogu da nastavim. To je gubljenje vremena. - Zašto?
Doveli ste me u ćorsokak sa dva plaćenika.
Oni ne umeju da pišu. I oni... zajebu
sve što ja napišem. - Pa, što onda prosto ne napišete sami?
I jesam. Poslao sam vam. - To je samo priča. Izgubili bismo publiku.
Priča? - Aha.
Ja mislim da vi, ljudi, ne čitate stvari. Ljudi...
Ljudi se pobiju...
čim taj razgovor započne. Na kraju, jedan od njih upada u bunar
i treba da ga izvuku napolje...
u kofi.
Biste li vi to napisali u svojoj knjizi?
Naravno da ne bih.
Ja sam nasledio tu apsurdnu situaciju.
Dozvolite da vas pitam,
idete li vi ikad u bioskop? - Retko.
Zato što se ljudi uvek potuku i upadaju u bunar?
I pričaju gomilu gluposti. - Slušajte...
imate li u vašoj kancelariji peć koja se pali šibicom?
Da. - Pretpostavite da ste u svojoj kancelariji.
Po ceo dan se s nekim sukobljavate. Premoreni ste.
To ste vi.
Ulazi devojka.
Ne vidi vas.
Svlači rukavice.
Otvara svoju tašnu. Prazni je na sto.
Vi je gledate.
Ovo ste vi.
Sad...
Ona ima 2 puta 10 centi, kutiju šibica i 5 centi.
Ostavlja 5 centi na stolu.
Dve desetice vraća u tašnu.
Uzima rukavice... Crne su.
Stavlja ih u peć.
Pali šibicu.
Iznenada, zazvoni telefon.
Ona podiže slušalicu. Sluša.
Kaže, "Nisam u životu imala
par crnih rukavica." Spušta slušalicu.
Klekne pored peći. Pali drugu šibicu.
Iznenada, primećujete...
da je još neko u sobi...
i da prati svaki devojčin pokret.
Šta se dešava?
Ne znam. Samo sam stvarao slike.
Šta je sa 5 centi na stolu?
Džejn, za šta je 5 centi?
5 centi je za film.
Za šta me vi plaćate?
Ne shvatam celu priču.
Da, shvatate...
Inače ne biste ni pitali za 5 centi.
Pa, Monro je u pravu. - Svetla.
Treba još 20'.
2 puta samo leži tamo i ide na spavanje.
Treba da krenem na taj prokleti bal pisaca.
Pričaćemo sutra, Edi.
Šta je, Edi? Spavaš? - Isuse!
Jebeni film je uspavao čak i producenta.
Ne spava. - Gdine Brejdi.
Kako misliš, ne spava?
Mrtav je, gdine Brejdi.
Mrtav? Kako to misliš, mrtav?
Mora... mora da je umro tokom... - Kako je moguće da je mrtav?!
Pa gledali smo sirovu kopiju!
Isuse, nisam... Nisam ništa čuo. Jesi li ti nešto čuo?
Ama baš ništa.
Edi...
Verovatno nije hteo da nas uznemirava tokom projekcije.
Gdine Brejdi.
Dobro veče, gdine Star.
Šta vi radite ovde?
Ja sam sa Martom Dod.
Kako se zovete? - Ketlin Mur.
Ketlin Mur.
Odakle je znate?
Upoznale smo se...
nedavno.
Jeste li udati? - Ne.
Sad moram da se vratim. Obećala sam ovaj ples.
Možemo li da izađemo na ručak ili večeru.
Ne.
To je nemoguće.
Moram da se vratim.
Hvala vam za ples.
Monro? Monro?
Ćao, Rod. Zdravo, Ester.
Zdravo, Monro. - Monro, dođi.
Zar nije divna? Zar nije prelepa?
Prestani. - Kako si, Ester?
Sjajno. Stvarno sjajno. - Ovo je najbolja zemlja na celom svetu...
Svako dobija šansu u ovoj zemlji. Ovde neće biti revolucije.
Jedini koji žele revoluciju su komunisti. - I pederi.
Kakvu revoluciju pederi stvarno žele? - Komunističku.
I šta još?
Misliš li da Staljin voli homoseksualce? - Homoseksualce, eh?
Dozvoli da ti nešto kažem. Znaš, "homo" je grčka reč.
Ja sam iz Evrope, ja sam Grk. - Zato toliko zna o Staljinu.
Ali Staljin nije Grk. - Prokleto si u pravu. Nije.
On je peder. - On je kopile, komunjara,
Ruski peder... Eto šta je on! - Smirite se.
Flejšakeru, da ti nešto kažem.
Posle revolucije, ti ćeš jedini biti bezbedan.
Znaš li zašto? Zato što im posle revolucije
uvek trebaju advokati da srede legalan kraj.
Šta ti misliš, Monro? - I ja tako mislim.
Znaš, uh... video sam "Highway to Tomorrow".
U pravu si.
Treba ti još 20', da bi dobio dobar film.
Izvodljivo je. Nije loše montiran.
Montiran je dobro... Znaš zašto?
Zato što je Edi jedan od najboljih montažera u ovom poslu.
Gde ćeš? Još je rano.
Kasno je.
Raspričali su se kao da sam igrala sa Princom od Velsa.
Videćemo se sutra.
Gdine Star. - Rekla sam da ne mogu. Zar to nije dovoljno?
Ne sada. Možemo li da porazgovaramo jedan minut?
Vidi, sutra je nedelja. Zašto ne skokneš do studija?
Pokazaću ti studio. - Ne, ne bih da razgledam studio.
Ne bi?! - Monro, imamo taj... - Oprostite.
Kažem, gdine Monro...
Čuj. Čuj, gde bi ti volela da ideš?
Ja sam slaba žena.
Ako izađemo sutra...
hoćeš li me ostaviti na miru?
Ne, nećeš, je l' tako?
Pa ću ti zato reći ne... i hvala ti.
Silazimo.
Šta treba da se desi da ti napustiš parti?
Ti si ta koja je htela da dođe. - Ja sam se samo složio da dođemo
jer si rekla da nećemo dugo ostati. - Nećemo u liftu.
Glavni nivo.
Gledali su me tako čudno kad sam ušla,
kao da su besni na mene jer nisam neko poznat. - Znam gde je drugi izlaz.
Koliko imaš godina? - Izgubio sam krštenicu.
Oko 35, mislim. - Odakle si?
Rođen sam u Njujorku na Ist Sajdu. - Za stolom su rekli da si "čudo od deteta".
Gde ti je auto?
Gde ćemo se sutra naći? Svratiću i pokupiti te u 2:00.
Ne... Ne.
Ja ću doći ovde, na isto mesto.
Ovde si bio celu noć? - Da.
Dobro bi mi došao čaj, ako te ovde ne poznaju.
Ima jedno mesto na obali sa dresiranom fokom.
Ona me prilično dobro poznaje. Jednom me je ujela.
Ali neće progovoriti ni reč, ako ne budeš gruba sa njom.
Šta ti kriješ?
Ništa.
Šta ćete? - Dva čaja.
Dobro.
Da se rukujemo?
Vidiš? Seća me se.
Ova foka pamti kao slon. - Dopada joj se...
zato što je šarmantan momak. - Reaguje na šarm?
Reaguje na ribe.
Ova foka zna šta valja. Hajdemo.
Sedi. - Koliko dugo se znate?
Pa, znamo se godinama.
Njen otac mi je stari drugar.
Ali, porodična istorija im nije baš blistava.
Majka joj je pobegla sa drugom fokom.
Je l' dobra sa vama? - Pa, uglavnom jeste.
Ima samo jedan problem. - Neće da se vozi na zadnjem sedištu.
Tako je. Popne se preko naslona i pređe napred.
Znam ja da je dobar vozač...
Ali čija su kola? Je l' tako?
Tako je! - Evo!
Daj mu ovo. - Vau. Hvala.
Dakle, to je to.
Ne znam zašto ovo gradim.
Možda za tebe. - Pa, mislim da je to baš lepo od tebe
što mi gradiš ovoliku kuću, a da nisi znao ni kako izgledam.
Nisam znao kakav krov želiš.
Meni ne treba krov.
Zašta ovo služi? - Za projektor.
Za šta? - Za kino- projektor.
Ovde sam pravio banket prošle nedelje,
pa sam izneo malo nameštaja i trave
da vidim kako izgleda.
Je l' prava trava? - Naravno.
Je l' iz filmskog seta? - Ne. - Smem li da prošetam po njoj?
Prošetaj. Ja ću te gledati.
Hoćeš li ovde živeti sam? - Da.
Sam sa svojim projektorom?
Gde sada živiš? - Živim u mojoj staroj kući.
Šta je ovo? - A, to, bazen.
Il, bolje reći, biće bazen.
Pa, moraćeš stalno da nabavljaš nereide za...
gnjuranje i skakutanje. - Nereide, šta je to?
Morske nimfe.
A, ne. Ovde ću dolaziti da čitam scenarija.
Ništa me ne sme ometati...
Dugo sam živela sa jednim čovekom.
Suviše dugo. Htela sam da ga ostavim,
ali on nije hteo da me pusti.
Na kraju sam morala da pobegnem.
Sad moram da idem.
Imam jedan sastanak. Nisam ti rekla.
To nije istina, ali u redu.
Hvala ti, sad moram da idem.
Hoćemo li ovo ponoviti? - Ne, žao mi je.
Napisaću ti pismo.
Čekaj, čekaj, čekaj, čekaj.
Ideš li ti ikada u bioskop?
Ne često. - A zašto?
Zar bi trebala? - Milioni ljudi idu.
Zašto? - Zato što su im filmovi potrebni.
Pružaju im ono što im treba.
Šta tebi treba?
To je moj život.
Imaš li ih?
Da.
Nije mi to bila namera.
Hajdemo nazad.
U tvoju kuću na plaži.
Pazi glavu.
Je l' ti lepo?
Pitam se kako se to desi. - Šta?
Mislim, dođe neki trenutak kad ti nje najmanje potreban, a onda dođe drugi
i znaš da ništa na svetu
to ne može sprečiti.
Znam zašto sam ti se dopala iz prve. Edna mi je rekla.
Šta ti je rekla? - Da ličim na Minu Dejvis.
Jesi li bio srećan sa njom?
Ne sećam se.
Ne sećaš se? - Ne.
Sećam se kako je ona izgledala,
ali se ne sećam nas.
Postala je strašan profesionalac.
Bila je jako, jako uspešna.
Odgovarala je na sva pisma fanova.
Svi su je voleli.
Ja sam joj bio najbliži kad je umirala.
Sad sam se zgrejala.
Da li služavka živi ovde, ili dolazi da ti spremi doručak?
Ovde za služavku ima puno posla, da se stara o gdinu Staru.
Hoćeš li ostati u Kaliforniji?
Je li?
Zar mi ne možeš reći?
U čemu je misterija? - Ne sada.
Nije vredno priče.
Dođi onda ovamo. - Umoran si.
Nisam. - Znam da naporno radiš.
Nemoj mi izigravati majku?
A šta bi trebalo?
Pokazću ti.
Skinuo si mi kecelju.
Sad počinjem da ličim na Minu Dejvis...
zar ne?
Ne.
Da.
Kakav je bio on?
Bio je vrlo učen čovek.
Nema oblasti koju nije mogao da predaje.
Mnogo me je naučio.
Putovao je.
Bio je vrlo aktivan.
A bio je...
pa, bio je car.
Mislim, stvarno je bio nešto,
ali bio je van biznisa.
Tako je voleo da kaže.
Svuda sam išla sa njim.
Pripadala sam mu.
Bili smo previšeo bliski.
Verovatno je trebalo da imamo decu da stanu između nas.
Nije bio stvarno baš car,
bar ne toliko koliko si ti,
ali tada niko nije bio.
Onda je počeo da pije.
Pokušao je da me natera da spavam sa svim njegovim prijateljima.
A ja...
Ja želim miran život.
Ne mogu da prestanem da te gledam.
Ne želim da te izgubim.
Ja želim miran život.
Jesi li izgubila nešto? - Možda je ispalo napolje?
Šta? - Koverat.
Je li važan? - Ne, nema veze.
Da te pozovem?
Nemam telefon.
Koja ti je prava adresa?
Samo Bel Er, nema broja.
Bel Er.
Pa, gdine Star, laku noć.
"Gdine Star"?
Star. Je l' tako bolje?
Ako ti se tako dopada.
Ovo je ispalo iz kola. - Oh, hvala.
Je li neko od ovih ljudi tražio hitan razgovor sa mnom? - Svi.
Stvarno?
Molim te čašu vode? - Odmah, gdine.
Hvala. - Da, gdine.
Obavezno me probudi u 11:30.
Da, gdine.
Za pola sata, naći ću se s tobom.
Kada se budemo opraštali, daću ti ovo pismo.
Moram ti reći da se uskoro udajem
i da više nećemo moći da se viđamo.
Trebalo je da ti to kažem sinoć,
ali mi se nije činilo da bi te se to ticalo.
Mislim da bi bilo glupo da provedem divno popodne
pričajući ti o tome i gledajući kako tvoj interes za mene bledi.
Neka potpuno iščezne odjednom, sada.
Jako sam polaskana što neko, ko je video toliko lepih žena...
Ne mogu da završim rečenicu.
Ako odmah ne krenem zakasniću na sastanak sa tobom.
Sa najlepšim željama, Ketlin Mur.
Džordž!
Hajde! Otvaraj!
Ti si skroz lud!
Znam i sam. Šta ne otvoriš?
Zato što... Zato što si skroz lud. - Hajde izlazi odatle!
Idemo na piće!
Ne pijem u sred dana! - Dobar dan, gdine Star.
Živeli.
Dobar dan, g. Zdravosli.
U čemu je problem?
Ja sam... opasan... kad sam pijan.
Pazite se! - Čujem da ste napisali scenario.
Tako je.
Evo ga.
I, uh... evo i 5 centi.
To je... za film.
Vodite ga kući.
Star! Star, hoću autorska prava
za scenu koju sam upravo napisao.
O pijanom piscu i producentu!
Star!
Gdine Star.
Zdravo.
Šta ti je?
Ništa. Piće. Kako si ti?
Strašno sam ljuta. - Zbog čega?
Zaboravio si da igraš sa mnom na balu.
Na balu? O, Bože!
Bio si tamo jednog momenta, a onda si nestao, i nisi se više vratio.
Izvini.
Samo sam... izašao da uzmem malo vazduha,
a onda sam sreo čoveka... čoveka koga nisam video godinama.
Otišli smo da se provozamo. Nisam primetio koliko se taj deo Holivuda izmenio.
A onda je već bilo kasno, pa sam otišao kući i legao.
Znači taj deo Holivuda se izmenio, zar ne?
Da, neprepoznatljiv je.
A šta je sa čovekom? - Šta sa njim?
Je l' i on misli da se taj deo Holivuda izmenio? - Da, i on je tako mislio.
Pa, mora da je to bila stvarno prijatna vožnja...
Vozite se tako vas dvojica i sve isto mislite.
Da.
Slušaj, hoću da te nešto pitam.
Šta to? - Je li se i čovek promenio?
Nije.
Potpuno je isti.
Stari Gas.
Sesilija.
Otac vam je na sastanku. Otac vam je na sastanku.
Zdravo, dušo.
Bože, ovde je kao u sauni. Što ne otvoriš neki prozor?
Već jesam.
Ne znam kako izdržavaš?
Jesi li dobro? Košulja ti je skroz mokra.
Dobro sam, dušo. Sasvim dobro.
Samo sam zabrinut, to je sve. - Šta je u pitanju?
Monro Star. Taj prokletinik.
U glavi mi je dan i noć.
O čemu pričaš?
Sedi tamo kao prokleti pop ili rabin, i govori mi šta hoće da radi,
a šta neće. Dovodi me do ludila.
Čuj, dušo, što sad ne bi izašla?
Moram na miru da razmislim.
Ti ideš sa mnom. Treba da se umiješ
i presvučeš u čistu košulju, a onda izađeš i razmišljaš napolju.
Napolju je prelepo.
Znaš li koliko je već prošlo otkad...
nismo zajedno ručali?
Jesi li pio?
Ok, dušo, idem s tobom.
Ti pođi i uzmi malo vazduha, a ja stižem za '.
Idi na vazduh, dušo!
Biću s tobom za minut.
Pokrij je.
Mogu li da te častim pićem?
Obično ne pijem sa zgodnom ženom.
A ja obično ne pijem sa šefom.
Samo jedno pre nego što odeš. - Prihvatam.
Burbon.
Jednu kocku leda.
Sjajna si devojka, Lusijen.
Da, svi vole Lusijen.
Za tebe, dete.
# Imaš izbor. Smeđi šećer ili beli.
# Možeš da biraš.
# Moja duša danju, moje srce noću
# Ljubav je čežnja
# Ljubav je ushićenje
Nije loše. Mislio sam da ideš sa mnom.
Ne mogu.
Znaš da ne mogu.
Dugujem mu to.
Moram kod njega.
Da li i meni duguješ nešto?
On mi je muž.
# Morao si danas da odlučiš
# Ali nikad nećeš reći, ne, nikad nećeš reći
# Da si morao da dlučiš danas.
Nikad te neću zaboraviti, mala.
Ni tebe ja. - Pozdravi muža.
Reci mu da te nikad neće upoznati onako kako te ja znam.
Lagala sam te. Zaboraviću te.
Zaboraviću te još noćas.
Jesu li ti šminker i frizer? - Da, gdine Star. - Da, gdine Star.
Sredili ste je kao anđela. Ne znam kako ste to uspeli.
Čestitam. - Hvala, gdine Star. - Hvala, gdine Star.
Te Francuskinje,
stvarno, uh, imaju neku dubinu.
Stvarno znaju čemu sve to.
Da, mislim da imaju dubinu.
Ko je napisao tu scenu? - Engleski pisac, Monro.
Boksli. To je poslednje što je napisao pre...
pre nego što je otišao.
Kakav sjajan oproštajni poklon. Kad je iko čuo nekoga da kaže "Ni tebe ja."
Je li ti ikad neko rekao "Ni tebe ja"? "Ni tebe ja."
"Ni tebe ja." Moraćemo da prepravimo taj tekst i ponovo snimimo.
To je apsolutna bezvezarija. Ljudi tako ne govore.
Imam li ja ovde, uopšte, pisca koji razume kako ljudi govore?
Normane. - Da, Monro.
Stavi noćas 4 pisca na ovu scenu,
i hoću da vidim šta su napisali pre nego što snimite. - Svakako, Monro.
Koliko će koštati da se ponovo snimi.- Pa, već smo zaglavili.
Dakle, koliko će to koštati? - Pa, oko 50.000 $.
Sledeće nedelje imamo pretpremijeru. Ne zanima me koliko košta.
Uradite to.
Ne znam šta nije u redu sa tom scenom.
Ja mislim da je to prilično dirljiva scena.
Poznaješ li neku gđicu Ketlin Mur? - Kako to misliš?
Gđica Ketlin Mur je na vezi. Kaže da si ti tražio da se javi.
Ko je on? - On je jedan Amerikanac.
On me je poveo. Doveo me je ovde.
Živim u njegovoj kući. - Gde je on?
On je na putu.
Inženjer je.
Vratiće se...
sledeće nedelje.
Venčaćemo se.
Voliš li ga? - Da.
Sve je sređeno.
Spasao mi je život.
Samo sam htela da te još jednom vidim.
Sve je već sređeno.
Prestani da šetaš.
Vrati se.
Bliže.
Otkopčaj ogrtač.
Zatvori oči.
Nikako ne mogu da se naviknem kako ovde brzo padne mrak.
Nema sumraka, zar ne?
U stvari, ne.
Baš je iznenada.
Pretpostavljam da su neki delovi Amerike...
umereniji.
Napuštaš li Kaliforniju?
Moguće da hoćemo. Moguće da hoću.
Slušaj.
Šta?
Ništa.
Možeš li me ostaviti ovde na tom ćošku?
Zdravo.
Je li gdin Star... - Upravo je odletela iz Njujorka.
Pa, Bože, ona je veoma važna glumica!
Žao mi je, ali ne mogu vam pomoći. - Imamo zakazan sastanak.
Žao mi je, ne mogu vam...
Gdine Robinson, molim vas... - Imamo potvrđeno snimanje za 2:00.
U suprotnom, kasnimo... - Shvatam,
ali danas ne mogu ništa učiniti za vas. - Sada, molim vas, idite.
Treba da središ stvari za pretpremijeru u petak.
Idem sa njim.
Sama ću.
Treba da se dogovorimo oko pretpremijere u petak.
Kad da dođem po tebe?
Nemoj mi reći da nećeš ići... jer moraš.
Ti si na čelu studija.
Nemaš izbora.
Kad da dođem po tebe?
Kad hoćeš.
Biću ovde u 7:00.
Ok.
Vas čekaju, gđo Rodrigez. Vas očekuju za mikrofonom.
Oprostite! - Didi!
Didi, ovo je gdin Flajšaker. - Kako ste?
Gđa Flajšaker.
Oprostite. - Stiže Didi.
Oprostite.
Jesi li zadovoljan? - Prošlo je vrlo dobro.
Stvarno sjajna predstava. - Stvarno tako misliš?
Da. - Bez zezanja, bila si izvanredna.
Oh... zahvaljujući tebi... i svima vama.
I tebi, što si zamenio
tog jebenog reditelja. - Čekaju vas, gđice Didi.
Dolazim!
Hajdemo na obalu. - A prijem.
Očekuju te na prijemu.
Odvezi me na obalu.
Misliš li da ćeš ikad završti tu kuću
i živeti u njoj?
Ja mislim da se tebi dopada ovakva kakva je.
Mislim da ti se dopada bez krova.
Ti misliš da joj treba krov?
Ako ga ne želiš, onda ti i ne treba.
To je tvoja kuća.
Kad se vraćaš na koledž?
Kad hoću.
Da? Hoćete sačekati trenutak?
Gđica Ketlin Mur.
Dobila sam tvoje pismo. - Da?
Slušaj, moram da te vidim. - Teško.
Neophodno je. Znaš i sama. Slušaj, imamo vikend.
Dođi za vikend. - Ne mogu.
Moraš. Moraš naći vremena da porazgovaramo.
Reći ću ti sutra. - Ne, moraš sada reći da.
Kaži da.
Da.
Odlazim popodne na vikend. Otkaži mi sve sastanke.
Biću nedostupan. - Dogovorili ste se sa gdinom Brimerom
da odete na piće kod gđice Brejdi... - Otkaži mu. Videćemo se u ponedeljak.
Dobro. Ovo je upravo stiglo za vas.
Venčala sam se danas u podne. Zbogom.
Monro?
Nastavi.
Šećer, gdine Brimer?
Ne, hvala, gđice Brejdi.
Šećera, Monro? - Ne, hvala.
Ko je dizajnirao ove sobe? Tvoj otac?
Moj otac je tražio od dizajnera da ih dizajnira.
Pa ih je on dizajnirao.
Hvala.
Hvala. - Mislila sam da će ovo biti fino tiho mesto
da se vas dvojica sretnete.
Jeste.
Ovo je vrlo lepa soba.
Poznajete li Kaliforniju, gdine Brimer?
Ne. Vreme većinom provodim u Njujorku.
Jeste li zauzeti? - Oh, da.
Vaše ime je ovde veoma poznato.
I vaše u Njujorku, gdine Star.
Vi dobro radite uz vodu...
a ti na zemlji.
Molim? - Antonije i Kleopatra...
Zar nisi prepoznao? - Šekspir?
Ne, nisam imao Šekspira u školi. A vi, g. Brimer?
Oh, malo.
Odakle ste?
Iz Tenesija. Baptista.
Ja sam iz Njujorka, Jevrejin.
Znam. - Bar smo obojica Amerikanci.
Svakako jesmo, gdine Star.
Pa? - Drago mi je što ste došli.
Želeo sam da razgovaramo. Oneraspoložili ste sve moje pisce.
Pokvarili ste im san, zar ne?
Želim ih budne, ali ne i sluđene. - Dakle...
mi smo prosto zainteresovani da imaju odgovarajuću zaštitu.
To je sve. - Od koga, od mene?
Vi ste jako dobar poslodavac, gdine Star, ali, uh...
Mi ipak mislimo da položaj može biti...
racionalizovan. - Reći ću vam 3 stvari:
svi pisci su deca,
polovina su pijanci, a do nedavno
su pisci u Holivudu bili pisci skečeva. Neki od njih su to još uvek,
ali ih mi zovemo piscima.
Ali, uh... oni su još uvek farmeri u biznisu.
Oni gaje žito, ali ne učestvuju u gozbi.
Meni ovo liči na pokušaj preuzimanja vlasti, gdine Brimer, ali im je ja neću predati.
Daću im novac. Neću im dati vlast.
U svakom slučaju, oni nisu sposobni za upravljanje.
Još kafe, gdine Brimer?
Ne, hvala. - Monro?
Ne.
Ne srećem se često sa crvenima.
Jeste li vi zaista crveni?
Pravi. - Samo izvolite.
Pa, pretpostavljam da neki od vas veruju u to.
Mnogi.
Ali ne i vi. - O, da.
O, ne.
O, da.
Monro!
Sve zvezde dolaze ovde da jedu. - Stvarno?
Je li... Greta Garbo tu?
Nije.
Šteta. - Gdine Star...
Dobro veče, gdine Star. Mogu li da vas slikam?
Gdine Star... Molim vas?
Brimer.
Hoćete da se slikamo?
Ako nemate ništa protiv, ne bih.
Zar ne bi voleli tu fotografiju u Njujorku?
Opet isto.
Nas dvojica srećni i nasmejani.
Zašto, bili bi zadovoljni. - Nas troje srećni i nasmejani.
Naravno, sa prelepom gazdinom ćerkom.
Dopala bi im se. - Jesam li rekao
"prelepog gazde ćerkom"? Mislio sam "gazdinom prelepom ćerkom".
Zar gdin Brejdi nije vaš gazda?
Ne, on nije moj gazda.
A takođe nije ni lep. - Šta na njemu nije lepo?
Još jednom isto.
Slušajte... dopadaju mi se pisci.
Razumem ih.
Naravno.
Mislim, ja... ne mislim da...
imam više mozga od pisca. Samo mislim da njegov mozak pripada meni.
Znam da ga iskoristim.
Dobro poznajete sebe, gdine Star.
Izvolite, gdine. - Hvala.
Sad znam da si se razočarao u ljubav. - Molim?
To ti je 4. skoč. - Ma, hajde.
Ne budi blesava, ja ne pijem.- Znam da ne piješ,
ali to ti je već 4. skoč.
Nisam okusio ni jedan.
Ovo mi je prvo piće ove nedelje.
Ja sam završio sa pićem u mornarici. - Čuješ to?
Ovaj demagoški kučkin sin je radio u mornarici.
Pa, uh...
Hvala na večeri i druženju, ali moram da krenem. Moram da pričam sa nekim ljudima.
Hoćeš da kažeš da ovde imaš prijatelje?- Dezert, gdine?
Dovoljno je... - Ne, hvala.
A, ne, čekaj. Imaš vremena.
Vratićemo se u tvoju kuću. Igraćemo ping-pong,
još neko pićence...
a onda ću ti reći šta stvarno mislim.
Dobro igrate ping-pong, gdine Stra?
Je l' ovo ping-pong? - On ne ume da igra.
Subota je... veče za opuštanje.
Hej, prilično ste dobri. - Ni vi niste loši.
Sad ću da izmlatim Brimera.
To ću da uradim lično.
Zar ne možeš da platiš nekoga za to? - Ne, sam svršavam svoje prljave poslove.
Ubiću boga u tebi,
a onda ću te ubaciti u voz, gdine Brimeru. - Prestani sa tim.
Odmah prestani!
Ovaj čovek ima uticaj na tebe.
On ima uticaj na sve vas mlade.
Ne znaš šta radiš. - Idi kući, molim te.
Uvek sam želeo da tresnem 10 milliona $.
Molim vas... idite.
Mogu li nešto da učinim? - Ne, zaista.
Pa... hvala.
Hvala na partiji.
Šta se desilo? - Otišao je.
Jesam ga tresnuo?
Da, prilično gadno.
Nisam hteo da ga povredim.
Samo sam... samo sam hteo da ga najurim, kao...
Nisam hteo da ga povredim. Samo sam hteo da ga najurim.
Pretpostavljam da se prepao i udario me.
Je l' imaš nešto protiv njega?
Ne, samo sam... pijan sam.
Pijan sam.
Šta misliš da izađeš sa mnom na ranč Daga Ferbanksa
i tamo provedemo noć. Znam da bi voleo da te ima.
Tako.
Spavaj.
Monro, sazvao sam hitan sastanak odbora u 12:00...
U mom kabinetu u studiju.
Bilo bi nam drago kad bi došao.
'Jutro, dušo.
Tvoj Monro je sinoć bio u sjajnoj formi.
Vidimo se kasnije.
O, Monro.
Uđi.
Sedi.
Upravo sam razgovarao sa Njujorkom.
Tražili su da ti kažem da te više ne smatraju kompetentnim
da pregovaraš sa piscima.
Tražili su da ja predsedavam ovim Odborom na svim budućim raspravama.
Ne smatraju da je, uh, pokušaj da istučeš zastupnika pisaca
u najboljem interesu kompanije.
Hoću još da ti kažem da ovaj Odbor podržava te stavove.
Takođe ti preporučujemo da pođeš na duži odmor.
Napravi pauzu.
Otputuj na Tahiti ili već negde.
Ovaj studio će propasti bez mene.
Uzmi odmor, Monro.
Ovo je gubljenje vremena. Razgovaraću sa Njujorkom.
Bilo bi im drago da razgovaraju sa tobom. U svako doba.
A, da.
Još su rekli, "Za svaki slučaj idi kod doktora zbog oka."
Gdine Star.
Videćete da studio neće propasti.
Izvini. Ne mogu da te pozovem da uđeš.
Pa, kakvu devojku hoćete?
Želim miran život.
Osećaš li... bol?
Pretpostavimo da si u svom kabinetu...
Ceo dan si se borio u duelima, iscrpljen si.
Ovo si ti.
Devojka ulazi.
Ne vidi te.
Svlači rukavice, otvara tašnu,
istresa je na sto.
Gledaš je. Ovo si ti.
Ima dva puta 10 centi, kutiju šibica i 5 centi.
Ostavlja 5 centi na stolu,
a dve desetice vraća u tašnu,
nosi rukavice do peći, otvara je i ubacuje ih u nju.
Pali šibicu. Iznenada, zvoni telefon.
Podiže slušalicu. Sluša.
Kaže, "Nikad u životu nisam imala par crnih rukavica."
Spušta slušalicu, klekne ispred peći, pali drugu šibicu.
Iznenada, primećuje...
da je još neki čovek u sobi i da motri na svaki njen pokret.
Šta se dešava?
Ne znam.
Samo stvaram slike.
Ne želim da te izgubim.
Prevod: KVRLE
Obrada: suadnovic